LESERINNLEGG | RUPERT KRAPP
Utlendinger i Longyearbyen – en trussel for «ro og orden»?
![Bildet er av stemmeurner fra tidligere lokalvalg i Longyearbyen.](https://image.svalbardposten.no/377945.webp?imageId=377945&x=0.00&y=0.00&cropw=99.44&croph=100.00&width=968&height=630&format=jpg)
Som mangeårig utlending bosatt i Longyearbyen, leser jeg med undring at professor Torbjørn Pedersen fremsetter påstander om at utlendinger etter hans syn utgjør en trussel for «ro og orden», og at deres deltakelse i lokaldemokratiet skal være en faktor som skal kunne føre til usikkerhet rundt Norges fulle og absolutte suverenitet over øygruppen Svalbard.
Jeg vil komme rett til saken og svare at begge påstandene etter mitt syn er både absurd og urimelig.
Utenlandske statsborgere som har valgt å bosette seg i Longyearbyen, har i alle år deltatt som arbeidstakere i diverse bedrifter, som frivillige i diverse arenaer og dugnader, og til og med som folkevalgte i lokaldemokratiet, så lenge dette var en mulighet. Jeg kjenner utenlandske anleggsmaskinførere, brannkonstabler, butikkmedarbeidere, elektrikere, fotballtrenere, forskere, gruvearbeidere, helikopterpiloter og sykepleiere.
Er disse virkelig kommet hit for å utfordre «ro og orden», eller for å betvile Norges suverenitet? For noe tøv! De er kommet for å jobbe, betale skatt, og bidra til et trygt, unikt og skapende lokalsamfunn!
Og så var det saken med stemmerett, og valgbarhet, i lokalstyre da.
Alle og enhver som noensinne har engasjert seg i et personlig verv i lokalpolitikken, vet at slikt politisk engasjement preges først og fremst av tre ting: (1) det krever enormt med tid og personlig innsatsvilje, og (2) det krever timesvis med lektyre av sakspapirer og forskrifter, og (3) det krever viljen og evnen til å forstå og søke dialog med andre. Høres det virkelig ut som ting som kan utgjøre en trussel for «ro og orden»?
Hvis det er noe som virkelig kunne formidle Norges fulle og uinnskrenkede suverenitet på Svalbard på en overbevisende måte, så hadde det vært å reversere de nylig innførte endringene i valgordningen, slik at utenlandske medborgere - etter en god periode med botid - kunne både stemme og evt stille til politiske verv i lokaldemokratiet igjen, uten å måtte flytte til en vilkårlig kommune på fastlandet først.